Kroppspleie er trendy, og det er mange nye firmaer som slenger seg på! Da kan det være greitt å vite litt hvordan bransjen fungerer og hvorfor vi velger akkurat de leverandørene vi velger. Da blir det lettere for deg også å skille snørr og bart!
Faktiske produsenter
Dette er firmaer som lager sine egne varer under sitt eget navn, i stedet for å outsource all produksjon eller produsere på bestilling for noen andre. Dette er den sjeldneste typen merker - enten det gjelder barberkoster eller joggesko.
![Fra Mühles fabrikk i Stützengrün. Her tappes barberprodukter i flaske.](https://cdn.shopify.com/s/files/1/1145/9848/files/52adee7d-2b03-450c-a999-3100a7c1d5d3_600x600.jpg?v=1637059438)
Mühle er en slik produsent. De har laget sine egne barberhøvler i sin egen fabrikk, med sitt eget produksjonsutstyr, i snart 80 år. De designer hvordan barberbladet skal møte huden, støper komponentene, maskinerer dem og dreier skaftene in-house. For at Mühle skal overleve i et gjennomregulert høykostland som Tyskland må de rett og slett lage et bedre produkt enn konkurrentene.
Vi i Barbershop har i 15 år satset på merker som Mühle. Vi ønsker å forholde oss til leverandører som står inne for varene de leverer. Vi ønsker også å vite hvor barbersakene vi selger kommer fra, hvem som lager dem og hvilke forhold de arbeider under. Da blir det mye lettere for oss å unngå å videreselge fruktene av slavekontrakter og miljøødeleggelser. Vi liker også å ha noen vi kjenner som sitter i fabrikken når vi har spørsmål eller innspill.
Den andre typen merker
På barberutstyr er de fleste “merkene” du ser der ute ikke egentlig produsenter. De er markedsføringsorganisasjoner som har laget et navn og en fortelling, og så videreselger produkter som de har kjøpt av noen andre.
Iom. at det ikke betyr noe hvem som lager selve varen (det står ikke noe sted), går kontrakten gjerne til laveste anbud. I Kina, India og Bangladesh finnes en mengde produsenter som kan produsere barbersaker utrolig billig. Man trenger ikke ha noen peiling på barbering for å kjøpe fra dem - det enkleste er å gå inn på Alibaba o.l. og kjøpe inn standardvarer per palle. Så kan man sende en bilde av logoen som skal være på produktet og på esken. Denne barberhøvelen kan man tilby som et “heritage-produkt” til mangedoblet pris her hjemme.
Hvis underleverandøren begynner å kreve høyere inntekt, eller landet deres innfører strengere vern av arbeidstakere eller miljøet, kan man enkelt bytte til noen andre. Leverandøren har ikke en sterk forhandlingsposisjon i dette tilfellet. De har ingen merkevare de kan ta med seg til andre selgere, og det finnes mange produsenter å velge mellom.
Fordeling av inntekt
Vår måte å gjøre det på er mindre lukrativ. Hvis vi hadde diktet opp vårt eget “husmerke” som vi fikk noen i et lavkostland til å lage for oss, ville fortjenesten vår ha vokst. En langt større del av inntektene ville gått til oss og mindre ville gått til menneskene som lager barberhøvelen. Vi ville også hatt enerett på dette husmerket - ingen andre ville kunne solgt det. Dette ville spart oss for en masse arbeid i å konkurrere på service og effektivitet slik vi gjør i dag!
Dette er grunnene til at mange nettbutikker lanserer sine egne merker. Du kan kjenne igjen “husmerker” ved at det
- Aldri framgår noen bilder eller detaljer av hvor eller hvordan de lages
- At de kun selges i én butikk
- At de gjerne promoteres aller høyest i denne butikken.